Колко питиета изпи на обяд, татко?
Конско ли ми четеш?
Една от сестрите ми каза, че ръцете ти са треперели.
По моето професионално мнение, дами и господа,
когато аз бях повикан,
уврежданията бяха вече необратими.
Аз трябва да...
Искам да променя показанията си.
Не влязох в операционната докато не изпълних процедурата по правила.
Джак, това не е...
Но когато влязох, вече бе ясно,
че моят баща е разкъсал чернодробната артерия на пациентката.
Което, по моето професионално мнение,
е довело до нейната смърт.
"Скъпи г-н Сойър,
вие не знаете коя съм аз, но аз знам какво сте сторили.
Вие сте спали с моята майка,
а след това сте откраднали всички пари на баща ми.
Някой ден аз ще ви открия и ще ви дам това писмо,
за да помните винаги какво сте ми причинил."
Тогава погледнах клеймото на плика.
Ти си писал писмото.
Името ти не е Сойър, нали?
Беше неговото име. Той бе потаен човек.
Прелъга майка ми за да се добере до парите.
Излезе чист, а остави бъркотия след себе си.
Бил си дете.
Събуди се. - Отваряй вратата!
Той е тук. - Отваряй вратата!
Хайде.
Трябва да ставаш.
Той ще си помисли, че още си при баба и дядо, нали?
Мушни се под леглото.
Да вървим. Добре.
Слушай мама. Това е много важно.
Скрий се под леглото. Нито звук и не излизай.
Каквото и да стане не излизай, разбра ли ме?
Добре.
О, боже.
Обичам те. - И аз те обичам, мамо.
Хайде, пъхай се отдолу.
Добре и стой тихо.
Лора, отвори вратата!
Престани!
Махай се!
Престани!
Какво ти става?
Викам полиция! Махай се оттук!
Какви ги вършиш? Какъв е този пистолет? Махай...
Всичко се връща.
::: И З Г У Б Е Н И :::
Епизод 16
Глиган е отнесъл покривалото ти?
Беше доста тъмно, но съм сигурен, че беше глиган.
Мислех, че са напуснали тези земи.
Добре, умнико, аз обаче имам лоши новини.
Какво е търсел в палатката ти?
Зяпаше ме.
После се приближи, аз го фраснах и той се изпари в джунглата.
С покривалото ти.
Сигурно е искал да иде на излет.
Забавляваш ли се?
Да.
Е...
Смей се ти, Мохамед.
Но ако се върна и открия, че нещо ми липсва,
теб ще погна.
Саид?
Какво чу?
След като избяга от французойката,
каза, че си чул нещо.
Бях ранен и уморен. Не бях адекватен.
Какво чу?
Мисля, че бе шепот.
Какво казваше?
Защо?
Ти чу ли нещо?
Забрави. Нищо не съм чул.
:::Изгубени::: 16-ти Епизод
От какво се страхуваш?
Ти трепериш, сладурче.
Добре, това наистина е странно.
Но ако сега не кажа нещо,
нещата изглежда ще станат доста посрамващи.
Хибс.
Здравей, Сойър.
Госпожо, дължа ви извинение.
Предполагах, че добрият ми приятел Сойър ще бъде сам.
Трябват ми само няколко минутки.
Слушай, скъпа...
Скъпи, кой е този? - Слушай.
Слез в бара. Купи си питие.
Не, не искам да те оставям.
Веднага щом се отърва от него,
ще те взема и ще ти обясня всичко.
Но... - Послушай ме.
Просто ми повярвай. Ще те намеря.
Обещавам.
Трябва да ти го призная, Соубъкс...
Знаеш как да подмамваш красиви жени.
Така, ако не греша,
убеден съм, че ти казах, че ще те убия следващия път като те видя.
Затова съм и тук.
Да поправя нещата.
Освен това, и двама знаем, че не си убиец.
Ето.
Явно вече сме квит за онази работа в Тампа.
Как би могло това да стане?
Какво ще кажеш за информация относно човека, съсипал живота ти?
Ще си сипя едно. Искаш ли?
Помниш Паркс, нали?
Който ни помагаше при онзи удар в Атланта?
Е, какво за него?
Работи като нелегален букмейкър в Сидни.
Е, миналата седмица,
един от клиентите му се разпенил
и се разбъбрил за старата си слава на измамник.
Този тип. Франк Дъкет.
Голям нещастник... Комарджия и пиянде.
Продава скариди.
Но едно време този Дъкет е бил голям гларус.
Подхождал романтично.
Зарибявал жената и обирал парите на съпруга.
И бил доста добър както научих.
Докато една от жертвите му в отчаянието си
взел пистолет, застрелял жена си и си пръснал мозъка.
И то пред очите на момченцето им.
Платих на Тони да поразучи.
Излиза, че този Франк Дъкет се подвизавал с името Франк Сойър,
а това име май ти си си го присвоил.
Това ли е той?
Той е.
Благодаря, че ми го зае.
Беше удоволствие.
Е, някой интересува ли го откъде са дошли?
Другите знаеха, че имаше шериф в самолета.
Вероятно са предположили, че е пътувал сам
и ги е пазил от терористи.
Тази теория ми звучи добре.
Прибра ли обратно всички пистолети?
Всички освен един.
Чий?
Да видим ще познаеш ли от три пъти?
Сойър.
Мога да го взема.
Наистина ли?
И как ще го направиш?
Погаждаме се.
Правила си го и преди, Кейт.
И ако добре си спомням,
ти се договори с него,
но той никога не получи обещаното.
Е, договорих се с него само защото измъчвайки го нищо не постигнахте.
Нека му оставим пистолета. Не си заслужава.
Страхуваш се, че ще ме застреля, ако го попитам ли?
Просто не искам да му дължиш нищо.
Здрасти. - Здравей.
Как се чувстваш?
Много бременна.
Сънувах вчера.
Всъщност по-скоро бяха спомени.
И теб те имаше.
Съжалявам.
Само исках да разбера дали не искаш да се поразходим.
Извинявай.
Аз трябва...
Трябва да свърша нещо.
Разбира се.
Ще се видим после, нали?
Всичко се връща.
Кучият му син!
Глиган е направил това?
Миналата нощ ми помете палатката.
Тази сутрин отидох да си я взема,
а той ме нападна отзад
и избяга в джунглата като страхливец.
Глиган никога не би те нападнал без причина.
Благодаря ти, специалисте по глигани.
Този обаче го направи.
Той ме тормози.
Какво правиш?
Ще му го върна.
Ти чуваш ли се? Та това е глиган.
Само кажи на Лок и той ще го убие.
Не, това е моята борба.
Знаеш ли нещо за лова на глигани?
Ще загубиш битката, че и по-лошо.
А откога на теб ти пука?
Не ми пука.
Хубаво, тогава, ако ме извиниш,
ще се захващам с отмъщението си.
Ти трябва да си дружката на Хибс.
Работихме заедно с Хибс за малко в Щатите.
Приличен тип.
Той е кучи син. - Точно, такъв си е.
Малко предупреждения.
В Австралия не се позволява на гражданите да носят оръжие.
Ако те спипат с това...
Оставям те сам да се оправяш.
Второ, да знаеш, че от доста време съм в този бизнес и знам,
че човек, който си купува .357 и патрони с кух връх...
Няма намерение просто да плаши някого или да краде.
Той иска да убива.
Но като му дойде времето,
ако открие, че няма кураж да свърши работата докрай...
Търговският ти подход има нужда от подобрение.
Самo исках да кажа...
Когато погледнеш някого в очите и си насочил пистолет към него...
Тогава откриваш кой всъщност си, друже.
И ако разбереш, че не си убиец, няма връщане назад.
Няма проблем.
Хърли,
оценявам помощта ти,
но наистина няма нужда да...
Аз убих Итън.
Мога и сам да го погреба.
Да бе, докато не рипне отново.
Пич, знам ги тези работи.
Всичко ще свърши как ние двамата
търчим през джунглата пищейки и ревейки.
Той ще ме докопа първи, защото съм тромав и
аз ще се зомбирам.
Добре ли си?
Ей, Саид.
Мога ли да те питам нещо?
Разбира се.
Някога усещал ли си този синдром на "Войната в Залива"?
Аз бях от другата страна.
О, вярно.
Тогава какво беше това, когато всички са в полу-несвяст?
Пост травматичен стрес.
Да, точно. Някога да си го изпитвал?
Защо питаш?
Защото се кося за Чарли.
Какво му е на Чарли?
Ами, той очисти оня.
Думна го в гърдите четири пъти.
Може би трябва да поговориш с него?
Това е отпечатък.
Съдейки по дълбочината и разстоянието между двете следи,
мисля, че следиш Буун от около час.
Виж...
Може да е Чарли също така.
Поласкан съм, че проявяваш такъв интерес към моите дела.
Наистина.
Значи няма да го приемеш лично, ако ти кажа да вървиш на май...
Искам карт бланш. - Какво?
Много просто.
Не можеш да проследиш този глиган без помощта ми.
През последните няколко часа...
ти се влачи по следите на хора, птици,
отъркаляли се камъни, твоите собствени... Всичко друго освен глигански.
Нямаш и представа какво правиш.
Карт бланш.
Означава "свободен достъп".
Знам какво значи.
Винаги когато поискам нещо от теб... Лекарства, сапун, каквото и да е...
Получавам ги без въпроси.
Или приемаш, или не.
Добре.
Разбрахме се.
Откъде взе това? - От самолета.
Джак търсеше тази количка с напитките.
Значи е хубаво, че аз я открих пръв, нали?
Имаш ли още от тези?
Имам доста от всичко,
но ти все още не си получила карт бланш.
Това "не" ли беше?
Добре, малко лавърче мое.
Но ако искаш да пийнеш, ще трябва да поиграем.
На какво?
Аз никога.
Какво?
Аз никога.
Трябваше ли да знам какво значи това?
Наречи го начин да се опознаем един друг по-добре.
Например,
аз знам, че ти никога не си била в колеж.
И откъде знаеш това?
Ако беше, щеше да си чувала за "Аз никога".
Лесно е.
Казваш "Аз никога" и после довършваш изречението.
Ако е истина, ще пийнеш.
Ако не е вярно,
няма да пиеш.
Това е напълно безсмислено.
Ще ти покажа.
Никога не съм се целувал с мъж.
Сега ти ще пиеш,
защото съм се целувал с мъж.
Твой ред е.
Никога не съм твърдяла, че съм ходила в колеж след като не съм.
Никога не съм ходил в "Дисниленд".
О, колко жалко.
Никога не съм носила розово.
Знаех си.
Осемдесетте.
Никога не съм гласувал за демократите.
Никога не съм гласувала.
Никога не съм бил влюбен.
Никога не си се влюбвал?
Не пия, нали?
Никога не съм се застоявала на едно място дори за една нощ.
До дъно, моряче.
За всяко ли трябва да пия?
Твой ред е.
Никога не съм бил женен.
Моето не продължи много дълго.
Никога не съм обвинявал глиган за всичките си проблеми.
Никога не ми е пукало за някакъв си карт бланш,
просто защото исках да съм с единствения
човек на този остров,
чието място не е тук.
Никога не съм носила писмо цели 20 години,
просто защото не можах да го събера в багажа си.
Никога не съм убивал човек.
Е...
Явно имаме нещо общо все пак.
Всичко се връща.
Добре ли си?
Трепериш.
Добре съм.
Просто имах...
Не мога да повярвам.
Има следи от копита навсякъде.
Всичко ли ти изяде?
Не, изяде твоите.
Моите са си наред.
О, ще му дам да се разбере на този шопар, кълна се...
Добро утро.
Какво се е случило с лагера ви?
А ти какво правиш тук, Джон?
Търся останки от катастрофата.
Намери ли нещо полезно?
Обичайните купчини метал и... Две торби с кафе.
Натъкнах се на следите ви преди миля. Реших да намина.
О, кучият му...
Изпикал се е на ризата ми.
Извадил я е от раницата и се е изпикал отгоре й.
А ти казваш, че не било лично.
Той си въобразява, че глиганът има вендета с него.
Вече за трети път ме напада.
Може би го привлича мириса ти. Не харесва одеколона ти.
Не ползвам такъв.
О, напротив.
Е, да...
Това нещо ми се е наточило!
Това е глиган, Сойър.
Сестра ми Жанин почина още когато бях момче.
Падна от легълцето си и си счупи врата.
А майка ми... По точно, доведената ми майка...
Тя обвиняваше себе си естествено.
Мислеше, че не ни е наглеждала достатъчно.
Престана да яде, да спи.
Из съседите тръгна слух.
Страхуваха се, че ще си причини нещо, предполагам.
О, това е добро.
Както и да е, шест месеца след погребението на Жанин,
един златист ретривър се появи, топуркайки по алеята ни,
влезе право в къщата ни, седна на пода
и се втренчи право в майка ми, седнала на канапето.
А майка ми се вгледа в кучето.
И след около минута...
След като и двамата се гледаха така...
Майка ми избухна в сълзи.
Прекрасно куче, без медальон и каишка. Здраво и симпатично.
Кучето спа в стаята на Жанин на нейното легло
и остана с нас до смъртта на майка ми пет години по-късно.
После изчезна пак там...
Откъдето се беше появило.
Да не би... да казваш, че кучето е било сестра ти?
Е, това би било тъпо.
Но майка ми така си мислеше.
Мислеше, че Жанин се е върнала за да и каже,
че нещастието не е било по нейна вина.
Да я освободи.
Ето готови сте.
Имате два избора... Скариди в обикновен и в пикантен сос.
Приятелче?
Ще взема с пикантен сос.
Така да бъде.
А, съгражданин американец, нали?
Браво на вас.
Пропуснахте обедната треска.
Откъде сте?
Тенеси.
Да, обожавах юга.
Липсват ми тези южнячки.
Отдавна ли сте в Австралия?
Не съвсем.
Е, тогава ще ви кажа,
имаме специалитет тук, в камиона...
На половин цена за американци.
Казвам се Франк между другото.
Джеймс.
Радвам се да се запознаем, Джеймс.
Скариди в пикантен сос...
Пак.
Сигурен ли си за това, друже?
Пак.
Кажи му, каубой.
Тези копелета мислят, че американците не държат на пиячка.
Вижте, аз...
Мразя така да се случва, но май съм си забравил портфейла.
Пишете я на мен.
Пия за теб.
Как се казваш, каубой?
Сойър.
За Сойър.
Нека открие това, което търси на дъното на чашата си.
Е, Сойър...
Какво те води в Сидни?
Работа.
Знаеш, защо наричат Австралия "Долната земя", нали?
Защото е най-близкото до ада място
без да бъдеш изгорен жив.
Какво ще кажеш да оставиш бутилката, приятелче?
Е, какво работехте в Щатите?
Бях...
Завеждащ хирургия.
Бяхте?
Да, бях.
Значи сме в ада, така ли?
Не се заблуждавай от климатика, синко.
И ти си там.
И ти страдаш.
Но не се измъчвай.
Това е съдба.
На някои хора просто е предопределено да страдат.
Затова и "Ред Сокс" никога не спечелиха сезон.
Имам син. На твоята възраст.
Той не е като мен.
Слуша повика на сърцето си.
Добър човек е.
Дори прекрасен.
И точно сега...
Мисли, че го мразя.
Мисли си, че се чувствам предаден от него.
Но това, което наистина изпитвам е...
Благодарност и гордост...
За това, което той ми стори.
Което той стори за мен.
Костваше му повече смелост отколкото на мен.
Там има телефонен автомат.
Мога да ида и да се обадя на сина си.
Да му кажа всичко това.
Да му кажа, че го обичам.
Само един разговор и бих могъл да оправя всичко.
Тогава защо не го направите?
Защото съм слаб.
Тази...
Тази твоя работа...
Ще облекчи ли страданието ти?
Да.
Тогава какво правиш тук?
Не е толкова просто.
Разбира се, че е.
Просто е, освен ако не искаш да свършиш тук като мен.
Придобиваш завидни умения.
Да.
Разбрах.
Тук си да ме провериш.
Ти уби човек.
Човек, който уби един от нас.
Който отвлече Клер.
Който ме увеси и ме остави да умра. Той заслужаваше да умре.
Бих го направил веднага и сега.
Извинете ме, ако съм преизпълнен с лоши чувства.
Когато бях в армията, в Тикрит, Ирак,
съседът ми беше полицай.
Един ден колата му бе взривена от бомба.
Вместо него, уби жена му и три малки дечица.
Хванаха виновника.
Аз сам поисках да ме включат в наказателния отряд.
И изпълних дълга си без капчица разкаяние.
И тогава, без причина,
открих, че се будя нощем,
припомняйки си всичко, което съм сторил.
Явно ти имаш нужда от преглед.
Само казвам, че случилото се с Итън
ще остане в теб до края на живота ти.
Някакви предложения?
Не си сам.
Не се прави, че си.
Успокоявам се с мисълта, че някой ден
всичко това ще е голям магазин.
Може би дори с автомобили.
Къде отиваш?
Знаеш ли какво е това?
Дупка в калта.
Леговище.
Какво, по дяволите, е леговище?
Леговище на глиган.
Мястото, където спи.
И следите от бивни по дърветата.
Искаш да кажеш, че е наоколо?
Вероятно.
Чакай, Сойър...
Пипнах те!
Мислех, че ще е по-голям.
Смешно. Сега знаем, че татенцето е наблизо.
Ела, прасенце!
Сойър, пусни го! Не е смешно!
Ела, прасчо!
Какво ти става, Сойър?
Ще го нараниш!
Ние сме тук!
Не е смешно!
Ела, прасе...
Ти си луд. - Не съм го наранил.
Сам се прибирай обратно.
Няма проблем.
Сойър.
Има писмо за теб.
"Скъпи г-н Сойър..."
Кой?
Преди си използвал името Сойър.
За какво, по дяволите, говорите?
Нямало е нужда.
Кажете на Хибс, че щях да платя.
Откъде познаваш Хибс?
Не знаете...
Не знаете какви ги вършите, нали?
Взел си пари назаем от Хибс?
Щях да ги върна.
Всичко се връща.
Кейт!
Това е просто един глиган.
Да се връщаме в лагера.
Сега искаш ли да се поразходим?
Разбира се.
Вдигни ги.
Майтап ли си правиш?
Да.
Свършиха ми тортите за да те замеря с тях.
Ето, шерифе.
Помолих те за това преди два дни.
А аз ти казах да ги вдигнеш.
Но се договорихме с твоята приятелка.
Какво ти даде тя?
Кейт. Какво ти даде?
Нищо, с което да не искаше да се раздели.
Ето затова "Ред Сокс" никога не спечелиха купата.
Какво каза?
Какво каза току-що?
Казах, че затова "Ред Сокс" никога не спечелиха купата.
Това пък какво трябваше да значи?
Просто нещо, което баща ми обичаше да казва,
за да се справи с живота и хората, които го мразеха.
Вместо да поеме отговорност, той оставяше всичко на съдбата.
Каза, че си е такъв.
Баща ти...
И той ли е лекар?
Беше.
Мъртъв е.
Защо толкова искаш да знаеш за баща ми?
Просто така.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004